![](/img/cornr_br.png) |
כלומר, שמה שמכונה סטליניזם, הזלזול המוחלט בחיי אדם, הבגידה בעקרונות הסוציאליזם, כביכול, וההחלטה שהמטרה מקדשת את כל האמצעים, התחילה עוד אצל לנין. ואתה מוזמן לעיין ב"כל כתבי לנין" בספריה הקרובה למקום מגוריך, כשיזדמן לך.
____________________ ובכן. פעם, בראשית ימי המהפיכה, היתה בעיית אספקה חריפה, ועובדי הרכבת במוסקבה (כמדומני - וגם אם זה מקום אחר זה לא באמת משנה), התנדבו מיוזמתם לעבוד ביום ראשון, בלא תשלום, ולפרוק סחורות, כי בעיית האספקה חריפה כל כך. שמע זאת לנין, ואמר: "הו! איזה רעיון מצויין!" ומאז, עד נפילת הגוש הקומוניסטי, בכל מדינות הגוש עבדו יום ראשון אחד בחודש, ובחינם. וזהו מה שמכונה "שבת סוציאליסטית". מה שבעל מפעל קפיטליסט רודף בצע בשיא המהפיכה התעשייתית, המעביד את עובדיו בפרך 14 ו-16 שעות ביממה בתמורה לפרוטות, לא היה מעז לדרוש.
את פיסת המידע המרתקת הזו, איך המנהג התחיל, מצאתי ב"כל כתבי לנין", שעיינתי בהם בשקיקה בזמן שהייתי אמורה לעבוד על העבודה הסמינריונית שלי, הואיל ומרגע שאני צריכה לעבוד על משהו, כל דבר אחר הופך לפתע למרתק. מן הסתם אם הייתי צריכה לעשות סמינר על לנין וכתביו, הייתי מוצאת את החברה הצלבנית בירושלים בתקופת הממלכה הראשונה1 נושא מרתק.
1 נושא העבודה הסמינריונית שלי
|
![](/img/cornr_bl.png) |